** POVESTEA NOASTRĂ **
Întotdeauna mi-au plăcut poveştile care se termină cu bine.
Pentru mine, cele mai frumoase poveşti de dragoste...
sunt cele în care doi oameni se întâInesc, se îndrăgostesc...
şi după 50-60 de ani unul dintre ei moare.
Câteva zile mai târziu, moare şi celălalt...
pentru că nu pot trăi unul fără altul.
Deşi ăsta nu e un final prea fericit. Doi oameni mor.
Aşa aş fi vrut să se întâmple cu mine şi Katie.
Nu să murim, desigur, ci să fim împreună pentru totdeauna.
Să jucăm "Bun/Rău". Cine începe? Erin?
Punctul culminant al zilei de azi a fost că am stat lângă Austin Butler.
Băiatul care are un câine cu trei picioare?
Joel are un câine cu 3 picioare. Austin are o ţestoasă care sforăie.
Şi cel mai groaznic moment al zilei?
- Tabăra. - Ce e cu ea?
Nu ştiu.
Anul trecut te-ai distrat de minune.
- Da, ştiu. - Atunci, ce s-a întâmplat?
Ţi-e teamă că n-ai să mai vorbeşti cu Austin?
- Nu ştiu. - Puteţi să vă scrieţi.
Puteţi să vă trimiteţi sărutări în scris. Băieţilor le place asta, nu?
Da, la nebunie.
O să te simţi grozav.
Şi tu? Ce-ai făcut azi?
Mama lui Gary Ellis a cumpărat un storcător de fructe nou...
şi am băut un pui.
Şi cel mai groaznic moment al zilei?
Nu există.
Trebuie!
Mi-am stors creierii. Nu mi s-a întâmplat nimic rău.
O să considerăm experienţa ta cu sucul de pui atât bună, cât şi rea.
Şi tu, mami?
Ştiu. E aniversarea voastră. Ce faceţi mâine seară?
- Luăm o cină romantică... - Tata mă duce să dansăm.
şi poate mergem să dansăm...
Ai dreptate, scumpo. Ăsta e cel mai bun lucru pe ziua de azi.
Aş vrea să ascult care a fost cel mai groaznic lucru pe ziua de azi...
dar a început meciul dintre Dodgers şi Giants.
Du-te!
- Pot pleca şi eu? - Da.
Nu-mi pasă ce facem mâine seară.
Nu-mi pasă nici dacă mâncăm în restaurante diferite.
Atâta timp cât copiii ne văd plecând şi sosind împreună.
La prima noastră aniversare i- am dat lui Ben o lingură de plastic.
Genul de lingură care ţi se dă când comanzi mâncare la pachet.
Era lingura pe care am folosit-o...
când am mâncat împreună primul bol de supă.
Credea că am pierdut-o.
Mi-aduc aminte cum s-a luminat...
când a deschis cutia în care o pusesem.
Mă tot întreb...
Într-o căsnicie...
Când devine o lingură doar o lingură?
Când am cunoscut-o pe Katie, scrisesem un moment comic...
iar Katie era angajată temporar.
E greu de explicat. Între noi exista o legătură.
Simţeam că mă înţelege.
Nu există sentiment mai plăcut decât cel pe care I-am simţit atunci.
Cele mai zgomotoase tăceri...
sunt cele în care răsună toate cuvintele grele...
spuse de 300 de ori.
Nu mă asculţi!
Întotdeauna mă critici.
Mi-e destul de greu cu doi copii. N- am nevoie de un al treilea.
Tu eşti perfectă, iar eu n-am făcut nimic în ultimii 15 ani.
Nu mă asculţi!
Nu renunţi niciodată.
Nu mă asculţi niciodată.
Te iei tot timpul de mine.
De ce ţi-ai asuma tu vreo responsabilitate?
Mă critici mereu!
Eu mă ocup de toate pe-aici!
- Bine! - Bine!
Până când certurile devin obişnuinţă şi nu excepţie.
Brusc, certurile devin singurul mod de comunicare...
iar singura alternativă e retragerea în colţuri neutre şi tăcerea.
- Eşti o persoană? - Da.
Un bărbat?
- Greu de spus. - Greu de spus?
- Ai mustaţă? - Da, o mustaţă groasă.
- Mătuşa Rose. - Exact.
Mătuşa Rose cu mustaţa de o zi.
E aproape ora 9:00. O să pierdem autobuzul.
Asta e ceea ce numesc eu o casă pe roţi.
Poţi s-o depăşeşti? E 8:55.
- Îşi schimbă des codul poştal. - Chiar şi în acest moment.
Uite! 91.604, 91.604...
91.605!
- Poţi s-o depăşeşti? - Cred că postaşul înnebuneşte.
Copiii o să piardă autobuzul.
Uitaţi-vă la etaj! Cineva vrea să folosească toaleta.
Ridicaţi geamurile! Suntem în raza de acţiune!
Nu poţi să depăşeşti, naibii, casa?
Copii, casa virează la dreapta.
Când eram la colegiu, aveam de scris un referat.
Referatul trebuia să se bazeze pe un curs de filosofie...
despre o carte, care consideram...
că descrie cel mai bine viziunea noastră asupra lumii.
Unii şi-au ales cărţi ale marilor gânditori...
ca Platon sau Kierkegaard. Alţii şi-au ales chiar Biblia.
Referatul meu a fost despre Harold şi creionul mov.
E o carte despre un băieţel care...
desenează lumea aşa cum ar vrea el să fie...
cu creionul lui magic.
Mi-a plăcut foarte mult cartea aceea, pentru că...
reprezenta tot ce nu puteam eu fi.
Vrei să creezi cuvinte încrucişate?
Face cineva asta?
Te plătesc pentru aşa ceva?
Ştii, definiţii de genul... Ra e zeul soarelui.
Precum şi simbolul pentru Radiu şi abrevierea Armatei Regulate.
Nu ştiu dacă ar trebui să fiu impresionat sau îngrozit.
Mi se pare o activitate liniştitoare...
pentru că ştii că există întotdeauna răspunsuri.
Da, dar nu sunt întrebări majore, cum ar fi...
Există Dumnezeu? Care-i sensul vieţii?
De ce urina miroase ciudat când mănânc asparagus?
De la acidul aspartic.
Şi asta te linişteşte?
Da. Din moment ce nu poţi afla răspunsul la întrebările majore...
mă linişteşte să găsesc răspunsul la problemele mici.
În plus, după ce termini un careu...
ai sentimentul unui lucru dus până la capăt...
că lumea aceea pe-o jumătate de pagină e completă.
Eşti descoperită.
Hai la tata!
Într-o căsnicie, problema e...
că dacă unul dintre soţi e Harold şi desenează lumea aşa cum vrea...
celălalt soţ trebuie să deseneze lumea aşa cum e.
Probabil de aceea nu s-a scris nimic despre soţia lui Harold.
- Pleacă! - Ba nu!
Luaţi-vă bagajele!
Staţi!
Opreşte!
Mai vin doi copii.
- Mulţumesc, Marty. - Pentru nimic.
Te iubesc. Distracţie plăcută.
la bagajul surorii tale!
Vă iubesc.
Te iubesc.
Dacă ai nevoie de mine, sunt la hotelul Oceana.
Dacă li se întâmplă ceva copiilor, dă-mi un telefon.
Desigur.
Acum, ar trebui ca unul dintre noi să spună...
"E ridicol. Ne iubim.
Toate cuplurile trec prin asta. Să mai încercăm o dată"?
Azi dimineaţă mi-au arătat fundul la televizor.
Ce tot spui acolo?
Mi-am văzut fundul la televizor.
Aşa e... Reportajul acela special.
"Centrul Kennedy aniversează 50 de ani ai fundului lui Stan. "
Am fost la doctor. Mi-a băgat în fund un tub cu o cameră în vârf...
şi am văzut totul pe monitorul din biroul doctorului.
- Şi s-a făcut o sigmoidoscopie. - Exact.
Asta nu înseamnă că ţi-au dat fundul la televizor.
De ce?
Un post de televiziune nu-ţi poate amâna fundul.
Bine spus.
Nu ştiu ce audienţă speri să câştigi...
cu fundul tău mare.
Domnilor, suntem într-un local public. Nu puteţi vorbi mai elevat?
- Nu mă deranjează. - Bine.
M- am masturbat cu secretara ta în gând. Sper că nu te deranjează.
- De ce m-ar deranja? - Nu ştiu.
Voiam să-mi continui fanteziile cu inima împăcată.
N- ai decât.
Eşti un prieten bun.
Aseară Larry a vrut să facem sex. Mi-a făcut şi un masaj de 30 de secunde.
Genul de masaj "îmi pare rău că ai avut o zi proastă"...
care se încheie exact când ai început să te relaxezi...
pentru a se îndrepta spre sud, spre tărâmul făgăduinţei?
Şi, aţi făcut dragoste?
- N-am putut. Eram prea obosită. - Şi cum ai scăpat?
M- am prefăcut că adorm.
Am respirat mai greu.
Ai fost convingătoare?
Dar totul s-a întors împotriva mea. Când adormisem de-a binelea...
copilul a început să plângă. Atunci Larry s-a prefăcut că doarme.
Prostul! Dacă s-ar fi dus la copil, tu ai fi sunat goarna...
ai fi deschis porţile şi ai fi primit oastea învingătoare.
Într-o clipă.
Ce mai face Charlene?
Am petrecut o seară grozavă.
Şi susţii în continuare că nu-ţi înşeli nevasta?
Da, cu toată fiinţa.
Sexul prin Internet nu înseamnă că o înşel.
Cum aşa?
La 3:00 noaptea, când soţia şi copiii tăi dorm...
tu faci cyber-sex cu o stricată.
În primul rând, nu facem sex. Corespondăm.
Şi în al doilea rând...
Charlene nu e o stricată.
Probabil e un agent de bursă pe nume Ralph...
care pretinde că e o târfă pe nume Charlene.
De ce te iei de ceva atât de frumos?
Ce-am spus?
Nu e o aventură.
Teresa nu s-a culcat cu el. S- au sărutat, atât.
- Sărutul înseamnă că au o aventură. - Crezi?
Sunt sigură.
În momentul în care ai o relaţie intimă cu altcineva...
chiar dacă staţi numai de vorbă...
acest lucru afectează persoana de care ar trebui să fii cea mai apropiată.
Ciudat e că Teresa poate să se culce cu soţul ei, dar nu poate să-I sărute...
cu adevărat...
Nu e chiar atât de ciudat.
Câteodată, când sunt supărată pe Stan, pot face sex cu el...
dar nu suport să mă sărute.
Un sărut poate fi mult mai intim decât sexul.
De ce?
Sexul înseamnă "Da, te iubesc", pe când un sărut...
înseamnă "Te plac".
Ai dreptate.
N- am mai făcut dragoste, nu sex, cu Larry de câţiva ani.
Şi asta nu te întristează?
Nu prea.
De ce?
Nu ştiu.
Pentru că-i inevitabil. Căsnicia se uzează.
Schimbi scutece, suporţi toanele copiilor şi apoi îi ajuţi cu temele.
Trebuie să fii femeie, soţie, soacra ta, soacra lui.
Brusc, bagi de seamă prosoapele ude de pe covor...
că soţul stă toată ziua cu telecomanda în mână şi se scarpină cu furculiţa.
Îţi dai seama că e imposibil...
să săruţi o persoană care ia un sul nou de hârtie igienică...
şi îI pune deasupra suportului.
N- ar irosi 2 secunde ca să-I schimbe cum trebuie pentru nimic în lume.
Ce, el nu-I vede?
Credeţi-mă, căsnicia înseamnă moartea romantismului.
Dumnezeule!
La naiba!
- M-a lovit! - Nu e adevărat.
leşeam din cameră şi-mi stătea în cale.
- A făcut-o intenţionat. - Staţi puţin!
Ben? Poftim?
N- o să-ţi vină să crezi.
Demolează vechiul nostru apartament.
- Poftim? - Vezi?
Josh, ai lovit-o?
Ea a început.
I- am spus să nu vină în camera mea fără să ceară voie.
Acum demolează apartamentul doamnei Gutierrez.
S- a dus fereastra.
I- ai luat CD-ul portabil fără să-i ceri voie?
Da, dar ea nu mai avea nevoie de el.
Nu I-a mai folosit de două zile.
Acum distrug apartamentul lui Jack Roikman, tipul cu orgasm patriotic.
"Binecuvântată fie America, tărâmul pe care-I iubesc. "
Nu-i dai voie să-I folosească?
Nu, nici el nu mă lasă pe mine.
Ben, nu pot să vorbesc acum.
Aici am început noi doi. Aici am devenit "noi".
Au dărâmat peretele unde-i măsuram pe copii.
Josh, nu trebuia să dai în sora ta. Nu mai ai voie la televizor o săptămână.
Nu e corect!
Te spun lui tata!
Dumnezeule! Trebuie să închid. Eşti teafăr?
La naiba!
Tu nu consideri fanteziile ca pe o aventură?
Fii serios! Pe cine afectează?
leri am întâInit o blondă superbă...
lângă un stand cu mâncare.
Avea un cercel în buric.
Dar ştii ceva?
Am iertat-o pentru că nu avea cercel în sprânceană sau în limbă.
Era superbă. Am început să vorbim...
în timp ce aşteptam sandvişurile cu curcan.
Îmi zâmbea, îi zâmbeam.
Această întâInire de 30 de secunde...
mă va bântui în timp ce mă voi masturba.
Ştiu exact ce vrei să spui.
- Greşesc? - Nu.
Zilele trecute, i- am spus un banc unei tipe...
pe care am întâInit-o la spălătorie.
Dacă am fi fost în anii '30, ar fi fost o comunistă...
sau o adeptă a comunismului.
Râsul ei...
mi-a amintit de cum râdea Rachel când îi spuneam un banc.
Vrei să continui relaţia?
N- aş face niciodată aşa ceva.
Cele zece porunci erau mult mai uşor de respectat...
când trăiai doar 35 de ani.
Ar trebui să fie schimbate.
Cum se procedează cu Constituţia.
"Nu râvni la casă, soţia sau fundul vecinului.
Dar, dacă râvneşti la fundul soţiei...
n- o face în casa lui. "
Un amendament simplu, votat de două treimi, aprobat de Camere.
Arată-mi un tip care nu şi-a înşelat niciodată soţia.
Nu te-am înşelat!
Am intrat în biroul tău şi te-am auzit povestindu-i unei tipe, Sara...
detalii intime ale relaţiei noastre, problemele noastre.
Trebuie să existe ceva între tine şi ea.
Nu e nimic între noi! Stăteam de vorbă.
Despre noi? Despre viaţa noastră?
Vorbeam, atât.
Asta nu e o simplă conversaţie, e o legătură.
De ce nu mi-ai spus despre ea, dacă nu ai nimic de ascuns?
Simţeam nevoia să vorbesc cu cineva.
Prostii! De ce n-ai venit la mine?
Mami, vreau un pahar de apă.
Vin imediat, scumpo.
Vrei să ştii de ce nu am venit la tine?
Mă tratezi de parcă aş fi o pacoste care stă în calea unei vieţi...
care ar putea fi normală şi bine organizată.
Te-ai gândit vreodată că nu toate lucrurile se învârt în jurul tău?
Poate sunt obosită. Poate am 5.000 de probleme de rezolvat pe zi.
Poate că nevoile tale nu pot fi satisfăcute...
atunci când îţi vine.
Avem deja doi copii!
Nu sunt un copil!
Nu cer să-mi fie satisfăcute toate nevoile.
Vreau să existe o legătură între noi...
O privire... Ceva care să-mi arate că suntem de aceeaşi parte.
De ce nu vorbeşti cu prietena ta?
Sunt convinsă că poate rezolva totul.
Cheia unui mariaj fericit e acceptarea diferenţelor dintre bărbaţi şi femei.
Şi anume?
Un bărbat rezolvă o ceartă prin sex.
O femeie nu poate face sex decât după ce cearta a fost rezolvată.
De ce?
E diferenţa dintre penis şi vagin.
Penisul e o suliţă, un berbec, dacă vreţi.
Funcţionează chiar şi când e nervos. Câteodată chiar mai bine...
pe principiul "berbecului furios". Pe când, vaginul...
Vaginul!
Vaginul trebuie să fie relaxat pentru a se deschide şi a primi.
Nu poate fi o gazdă plăcută dacă femeia e nervoasă.
Asta e valabil şi pentru sexul oral şi pentru sărutări.
Femeile trebuie să ştie că penisul bărbaţilor are...
intenţii paşnice.
- Aveţi îndulcitor "Sweet'N Low"? - "Equal" e bun?
Nu contează.
Întotdeauna am considerat că, indiferent de problemele noastre...
oricât ar durea...
dacă picioarele noastre se ating sub pătură...
chiar şi numai uşor...
atunci am ajuns în zona demilitarizată...
şi totul va fi bine.
Există lucruri pe care nu le poţi uita.
Crezi că timpul va şterge problemele...
şi, într-o oarecare măsură, e adevărat...
dar durerea rămâne, pentru că...
durerea doare...
Dacă vă pierdeţi cheia de la cameră...
contactaţi recepţia.
Dacă aveţi obiecte de valoare, păstraţi-le în seiful hotelului.
E gratuit.
Pentru o cină în familie, încercaţi o pizza...
de la cafeneaua Wolfgang Puck.
Puteţi face o plimbare pe plajă şi pe digul Santa Monica.
Dacă vă deranjează copiii, valurile îi vor calma.
Racheta Patriot dovedeşte că...
apărarea cu rachete poate avea succes.
Aşa cum ne-a învăţat Saddam Hussein...
Felul în care spune "Saddam" mă face să te doresc şi mai mult.
Dumnezeule!
- Zâna Măseluţă! - Unde?
Am uitat să punem bani sub perna lui Josh.
Josh doarme. Sunt convins că mai poate aştepta puţin.
Mai târziu o să uităm.
Cine se duce?
Piatră, hârtie, foarfece!
La naiba!
Domnule preşedinte, vi-o încredinţez pe soţia mea care în curând va fi dezbrăcată.
Aveţi grijă de ea şi de tară.
Toate cele bune Barbarei.
Mă întorc imediat.
Cele mai importante lucruri din lume se află în acest pat.
Te iubesc.
Salut! Aţi sunat la Jordan, Jordan, Jordan şi Jordan.
Niciunul nu e acasă.
Dacă vreţi să lăsaţi un mesaj pentru Katie, Ben, Josh sau Erin...
acum e momentul.
Eu sunt.
Am sunat să văd ce fac copiii...
dacă ai primit vreo vedere de la ei.
Dacă apare ceva, sună-mă.
Bună.
Am primit mesajul tău. Făceam un duş când ai sunat.
Copiii se distrează foarte bine.
Ţi-am trimis vederile.
Ar trebui să le primeşti mâine.
Bine.
Tu eşti bine?
Da. Tu?
Da, sunt bine.
La revedere.
Eu sunt.
Ce faci?
Bine. Foarte bine.
Bun.
Ce s-a întâmplat?
Mă gândeam la baia de la etaj şi voiam să-ţi amintesc...
să chemi instalatorul.
L- am chemat deja.
Bun.
Bine.
Atunci...
Pa!
Te-am sunat să te întreb dacă-ţi aminteşti numele tipului care tăia copaci.
Joey Bishop.
Nu chiar.
Era unul dintre membrii Pat Racks, nu?
Frank Sinatra?
Dean Martin?
Sammy Davis junior.
Joey Davis junior...
chirurgul de copaci.
Îmi amintesc şi acum emblema de pe furgoneta lui albastră.
Bine. Mulţumesc.
La revedere.
Ţi-au venit cămăşile de la curăţat.
Perfect. Vin să le iau.
Pot să ţi le aduc eu.
E în regulă. Mi-ar face plăcere să vin să le iau.
Când pot veni?
Nu ştiu...
Vino mâine pe la 19:00.
Putem să luăm cina împreună.
Eşti sigură?
Nu.
Bine. Ne vedem mâine.
Arăţi ca...
întotdeauna...
Şi tu la fel.
Aş putea să stau aici toată noaptea. Am fost în casă. Ştiu cum arată.
De câte ori n-am spus că ar trebui să folosim veranda mai des?
Intră. Casa mea e casa ta. La propriu.
Mulţumesc.
- Cămăşile mele. - Da, le-am pus aici ca să le vezi.
Bine. Să nu uit să le iau la plecare.
Aş fi putut să le pun în dulap.
Aici e perfect.
- Vrei ceva de băut? - Vrei să bei...
Nişte vin?
Cred că-mi amintesc unde e.
- Dacă-mi amintesc, preferi vinul roşu. - Aşa e.
Da, îmi amintesc tot.
Vinul ăsta o duce mai bine decât mine.
N- o să-ţi vină să crezi ce-am făcut aseară.
Am încercat să completez unul dintre rebusurile tale.
Vreau să te întreb ceva.
Care era definiţia la 3 vertical?
Sentiment de disconfort psihic, din trei litere.
Gol.
Noroc.
Ăsta era aici?
L- am cumpărat săptămâna trecută.
Ai mai cumpărat vreun aparat casnic?
Dacă tot ne punem sufletul pe masă...
am cumpărat o piuă.
Mortul nici nu s-a răcit încă şi ea cumpără o piuă nouă.
Cum crezi că se simt copiii?
Din vederi, par a se simţi bine.
Cred că lui Erin îi e dor de noi, dar e în regulă.
Da, aşa se pare.
Crezi că e bine?
Da, e bine.
Cred că simte că s-a întâmplat ceva cu noi...
şi se apropie weekend-ul părinţilor.
Va trebui să-i acordăm...
mai multă atenţie...
şi să-i arătăm că o iubim.
Mâncăm?
Da.
E foarte bun.
Mulţumesc.
Jucăm "Bun/Rău"?
Desigur.
Cel mai bun moment?
Sincer?
Acum.
Cel mai prost?
Fiecare minut din ultimele două săptămâni.
Pentru tine?
Cel mai bun lucru e robotul Cuisinart. Mi I-am dorit foarte mult.
Şi cel mai groaznic lucru?
Piua. Nu e atât de bună precum credeam.
Eu îmi deschid inima şi tu îţi baţi joc de mine cu roboţii de bucătărie.
Devenind tot mai atractivă pentru tine.
Asta era intenţia?
Nu ştiu.
Oricum, merge.
Se pare că în ultimul timp nu am prea citit.
Sunt gata. Tu?
- Eu... - Ce?
Haide, Katie. Nu uita ce a spus doctor Tischner.
"Dacă I-ai avut o dată, îI mai poţi avea o dată. "
Doctor Tischner a spus asta sau doctor Hopkins?
Da, cel sâsâit.
Exact.
Greşit. Era bâIbâit.
Actul sexual e expresia simbolică...
a stării emoţionale existente într-un cuplu.
Lipsa îndelungată a sexului simbolizează o îndepărtare.
Doctorul bâIbâit era doctor Rifkin.
Doctor Hopkins avea o pată pe frunte.
Semăna cu statul California. Cum ai putut să-I asculţi cu atenţie?
Stările de închidere şi de îndepărtare...
despre care mi-aţi povestit...
Ce le declanşează? Primul lucru care vă vine în minte.
- Sacramento. - Guvernatorul Gray Davis.
Preferatul meu era cel care avea probleme la prostată.
Când doi oameni fac dragoste...
în pat, se află, de fapt, şase oameni.
Scuzaţi-mă.
Avem voie să vorbim când nu e aici?
Nu ştiu.
Tu ce crezi?
Ca să fim siguri, mai bine nu spunem nimic.
Cei şase oameni sunt... Voi doi...
şi părinţii voştri...
Cheia e să...
Scuzaţi-mă, vă rog.
Nu-mi vine să cred că ne-a cerut bani pentru o şedinţă completă.
Tipul mergea la toaletă pe timpul nostru.
Şedinţele de terapie au fost o pierdere de timp şi de bani.
La ce ne-au folosit şedinţele?
Uite la ce! Acum râdem pe seama lor.
- Are dreptate. - Dacă nu mai merge, nu mai merge.
A vorbit regina.
- Poate e prea curând. - Poftim?
Scopul disputelor e sexul.
Vremurile grele o să vă apropie. Nimeni n-a spus că o să fie uşor.
Vremurile grele nu ne pot apropia? Nimeni n-a spus că o să fie uşor.
Seamănă cu căderea pe care au trăit-o surorile Andrews...
între "Boogie Woogie Bugle Boy" şi "Don't Sit Under the Apple Tree".
Seamănă cu perioada prin care au trecut surorile Andrews.
Surorile Andrews?
Nu au renunţat la cântat doar pentru că au avut câteva eşecuri.
Au persistat. Restul ţine de domeniul istoriei.
Nu înţeleg ce legătură au surorile Andrews.
- Cânţi. - Dădeam un exemplu.
Copiii au probleme şi tu cânţi?
Dot, mai freac-o şi tu, ca să nu mai fii atât de încordată.
Stricato!
Nu înţeleg ce legătură are eşecul lor în carieră cu problemele noastre.
Ce-ar trebui să facem?
Să înrăutăţim lucrurile certându-ne pentru fiecare nimic?
Asta e părerea ta despre mine?
- Eşti un copil. - Că mă cert din nimic?
Eşti un copil de 72 de ani!
Avem probleme serioase pe care nici n-am început să le discutăm!
Crezi că nu ştiu asta? Ce s-a întâmplat cu tine?
Ce s-a întâmplat cu fata haioasă care purta pălărie cu bec?
Crezi că eu nu-mi pun aceeaşi întrebare zilnic?
Ai dat-o afară! Nu mai are ce căuta în mine.
Crezi că totul e numai lapte şi miere.
Deci, e vina mea că tu te iei de fiecare lucru mărunt?
Nu ierţi nimic!
E vina mea că ai devenit ca maică-ta?
Du-te naibii!
- Cred că mai avem o şansă. - lubeşti ceea ce eram cândva.
Nu cred că-ţi place ce am devenit.
Cred că ne-am simţit ca pe vremuri în seara asta.
Nu putem rămâne împreună doar pentru că...
din când în când, ne simţim bine.
Asta s-a întâmplat acum mai puţin de 15 minute.
Am demonstrat doar că, dacă stăm despărţiţi câteva săptămâni...
nu ne certăm în timpul unei cine. Asta nu înseamnă căsnicie!
S- a terminat!
Scrii o carte despre bunica ta?
Da. Era o femeie extraordinară.
Sunt convins. S- a culcat cu preşedintele?
A descoperit uraniul?
Un tratament pentru cancer? Nimic de genul ăsta?
De ce ar vrea cineva să citească o carte despre ea?
Era o femeie mititică. A emigrat din Europa când era mică.
A lucrat într-o fabrică, făcând butoniere 14 ore pe zi...
A crescut 5 copii. Timp de 57 de ani a rămas credincioasă aceluiaşi bărbat.
Va fi cea mai grozavă poveste de dragoste.
Să-ţi explic ceva, nu în calitate de impresar...
ci ca prieten...
Vino aici!
Vezi oamenii aceia?
Intră în clădiri, conduc maşini...
traversează strada, se plimbă...
Fiecare dintre ei...
va muri într-o zi...
şi ştiu asta.
Din acest motiv...
au tendinţa să considere timpul pe care-I mai au de trăit foarte preţios.
Există lucruri care consumă mult din preţiosul timp...
chiar dacă nu sunt lucruri plăcute. Trebuie să se ducă la muncă.
Trebuie să se îmbrace, să stea la coadă...
să cureţe curtea, să cumpere baterii.
Se duc la oftalmolog.
Adaugă toate astea la timpul pe care-I pierd mâncând...
dormind, spălându-se, votând...
cumpărând cadouri pentru oameni pe care nici măcar nu-i plac, şi-o să vezi...
de ce sunt atât de pretenţioşi când îşi aleg o ocupaţie pentru timpul liber.
Şi poţi înţelege de ce, dacă nu a făcut-o cu...
un personaj interesant, nimeni n-o să-şi irosească timpul...
citind o carte despre bunica ta!
Dacă înţeleg eu bine, nu-ţi place ideea.
Nu e vorba de asta.
Soiul Ariana mi se pare mult mai parfumat decât Raphaela.
Am să reţin asta.
- Ce faci? - Bine.
N- am apucat să-ţi mulţumesc pentru că ai oprit autobuzul.
Dacă ai nevoie să-ţi opresc autobuzul, poţi conta pe mine.
- Dinţii lui Erin arată bine. - Datorită ţie.
Sper să nu uite să poarte aparatul noaptea.
Ştii cum e în tabere.
Sunt convins că Kevin îşi va da aparatul jos cum va ajunge acolo.
E pentru tine?
După ce am divorţat de Deirdre, am hotărât să învăţ să gătesc.
"Universul gastronomiei Thai".
Îmi lărgesc orizonturile.
Urmez un curs de gastronomie Thai.
Serios? Întotdeauna m-a interesat bucătăria asiatică.
Adevărat?
De ce nu vii şi tu cu mine?
Dacă stau să mă gândesc...
De-a lungul anilor au existat tot mai puţine momente...
când, de-a lungul zilei...
eu şi Ben ne priveam în ochi.
N- o să-ţi vină să crezi.
- Ce s-a întâmplat? - Aproape a adormit.
Poate totul era din cauza stresului cotidian.
Cine o duce azi pe Erin la scoală?
Cine trebuie să-I ia pe Josh de la lecţia de clarinet?
După un timp, relaţia noastră devenise ciudat de confortabilă...
pentru că nu mai aveam de-a face unul cu celălalt...
şi pentru că ne obişnuisem cu distanţa dintre noi.
Chiar şi noaptea, când stăteam alături, ne feream privirea.
Eram obosiţi. Dar cred că ne era teamă...
să ne privim, ca să nu descoperim că nu mai există nimic.
Săptămâna viitoare învăţăm să facem "Mee Krob".
Mee Krob.
O să te anunţ dacă vin.
Te sun eu. Sau mă suni tu.
Când ne-am dus în tabără pentru weekend-ul părinţilor...
mi-era teamă să dau ochii cu copiii.
Genul de teamă despre care vorbeşti c-un prieten, aşa cum fusese Katie.
Acum nu ştiam ce eram, în afară de părinţii lui Josh şi Erin.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Vrei să spui că asta a fost nimic?
N- o să fie uşor.
Copiii n-au nevoie şi de problemele noastre.
Mai au jumătate de vacantă.
Ca şi cum eu aş fi vrut să le spun copiilor problemele noastre.
Pentru numele lui Dumnezeu, ai puţină încredere în mine.
Mi-a fost dor de tine.
Mi-a fost tare dor.
De amândoi mi-a fost dor.
Tată, controlează-te!
Tată, dă-mi drumul!
Arătaţi minunat! Arătaţi-ne paturile voastre!
Şi eu vreau să vă văd paturile.
Aţi primit camera pe care o voiaţi?
Da.
Stăm în cabana "Ghinda".
Urăsc să-i mint.
Şi eu. Nici măcar nu ştim cum.
Chiar dacă am şti cum să-i minţim, şi-ar da seama.
Ce e asta?
Ce anume?
- Chestia pe care ai băgat-o în gură. - Un aparat ortodontic.
- Aparat ortodontic? - Da.
- De ce-I porţi? - Ca să-mi corectez ocluzia.
Ce are ocluzia ta?
E prea dezordonată.
- Dezordonată? - Da.
Şi încerci s-o "dez-ordonezi"?
Ai comandat ceva la room-service?
- Ce s-a întâmplat? - Nimic. Totul e în regulă.
E în regulă?
Da, mi-e bine.
Nu puteam să dorm şi am ieşit din cabană după stingere.
Voiam să dorm cu voi.
E în regulă. O să-i anunţăm că eşti la noi.
De ce ţi-ai pregătit patul pe canapea?
Voiam să citesc puţin şi n-am vrut s-o trezesc pe mami.
Câteodată nu poţi ieşi din abis.
Mă tot gândeam la vara trecută, când credeam că...
dacă vom face ceva romantic...
ne vom elibera de tensiunea dintre noi...
Vom lua totul de la capăt...
şi vom redescoperi de ce ne-am îndrăgostit.
Anul trecut, după weekend-ul părinţilor...
ne-am gândit că într-un restaurant din Veneţia...
în lumina superbă a apusului, bând o sticlă de Chianti...
am putea redescoperi vraja.
Două îngheţate italieneşti.
Nu trebuie să precizezi "italieneşti". Suntem în Italia.
Dacă sunt în Belgia şi vreau o vafă belgiană, trebuie să spun doar vafă?
Aşa cum dacă eşti în Irlanda şi vrei o tocană irlandeză...
spui doar tocană.
lar dacă eşti în China şi vrei mâncare chinezească...
spui "Aduceţi mâncarea!".
Am auzit conversaţia voastră încântătoare.
Noi suntem familia Kirby, din Cleveland. Voi cine sunteţi?
- Familia Manson. - Din Spawn Ranch.
Ce poantă bună!
Dragule, uite! Mantaua roşie.
Îmi place!
Voi...
eraţi...
- Familia Kirby din Cleveland. - Joanie şi Eddie.
Cum v-am fi putut uita? Numai despre voi am vorbit.
E mâna destinului. Trebuie să luăm cina împreună.
Grozav! Noi stăm la hotelul "Pasta e Fagioli".
Sunaţi-ne voi pe noi. Stăm la hotelul "Europa Regina".
Grozav. Vă sunăm noi.
Perfect!
la uită-te!
- E minunat! - Pe aici, vă rog.
Stăm lângă canal.
Foarte frumos.
Dumnezeule!
E scris în stele.
E mâna destinului!
Am căutat hotelul vostru, dar nu I-am găsit pe nicăieri.
- E greu de găsit. - Totul e bine când se termină cu bine.
Când am cunoscut-o pe Joanie a fost mâna destinului.
Lucram la etajul 6, iar Eddie lucra la etajul 4.
- Jur pe ce am mai sfânt. - În fiecare zi la bufet...
O vedeam pe Joanie la salad-bar...
şi-mi zâmbea... Nu era un zâmbet obişnuit...
ci un zâmbet larg...
Într-o zi, în restaurantul Beefsteak Charlie...
mi s-a părut că o văd.
- Dar nu eram eu. - Nu, nu era Joanie.
Care sunt şansele să întâIneşti o persoană care să semene cu Joanie...
dar să nu fie totuşi ea?
Un miliard la unu?
Chiar mai mult de atât.
Când mi-am dat seama că nu era Joanie, am fost foarte dezamăgit.
Mă gândeam cât de mult sperasem să fie ea.
Dar încă nu vă cunoşteaţi.
Nu. Şi nu-mi venea să cred cât de mult îmi dorisem să fie Joanie.
Ăsta a fost momentul culminant.
M- am întors la soţia mea...
şi mi-am dat seama că mă simţeam mai viu gândindu-mă la străina...
pe care o confundasem cu Joanie, decât cu soţia mea.
Căsătoriile noastre nu mai însemnau nimic pentru noi.
Poate nu voiam să recunosc, dar poate...
nu aveam o părere prea bună despre mine ca să caut pe cineva care chiar mă plăcea.
Cine ar putea să nu-I placă pe Eddie Kirby?
Nu sunt perfect.
Nu sunt de acord.
În anul acela am avut curajul să divorţăm.
Deci vă cunoşteaţi.
Nu vă cunoşteaţi.
După ce ai făcut o asemenea greşeală...
nu vrei s-o repeţi.
Am făcut un pact cu mine.
Mi-am spus... "Eddie Kirby nu te vei lăsa cuprins de mânie până la punctul...
în care ajungi să nu-ţi mai placi partenerul. "
- Şi eu am făcut acelaşi pact. - A devenit crezul nostru.
Să nu ne culcăm supăraţi.
Acum discutăm totul.
Nu lăsăm niciun pui de ceartă să ajungă cu noi în pat.
De asta nu mâncăm niciodată în pat.
URĂSC FAMILIA KIRBY
Şi eu.
Cine-ar fi crezut că familia Kirby...
cel mai fericit cuplu...
va fi cel mai grozav afrodisiac din lume?
Dacă s-ar putea îmbutelia starea de spirit a unei vacanţe...
petrecute în străinătate...
să prelungeşti senzaţia...
o zi, o seară...
o oră...
Anul trecut, când ne-am întors din Italia...
am dat relaţiei noastre o şansă.
Uită-te la asta!
Cât am fost plecaţi, am primit o scrisoare de la Dalai Lama.
Vrea să organizez o echipă de softball.
Vrei să le scriem copiilor să-i anunţăm că ne-am întors?
"Dragii noştrii Josh...
şi Erin. "
Ai scris partea cea mai uşoară.
"Ne-am...
întors. "
"Din...
Europa. "
Asta nu e propoziţie. E o prepoziţie şi un continent.
Am eliminat punctul şi am făcut o propoziţie.
Vezi? "Ne-am întors din Europa". E rândul tău.
Mulţumesc.
Semnul exclamării. Virgulă. Închid paranteză.
"Dar...
nu vreau să vorbesc...
despre gramatică. "
Paragraf. "Vreau să...
fac dragoste...
cu mama voastră. "
N- ai scris asta.
Ce s-a întâmplat? Ăsta e adevărul.
După ce terminăm scrisoarea.
Să facem dragoste acum. Scriem scrisoarea mai târziu.
Mai avem doar câteva propoziţii.
Dacă eram în Europa, întâi am fi făcut dragoste.
- Ce vrei să spui? - Nimic.
- Că nu sunt spontană? - N-am spus asta.
Ba asta ai vrut să spui.
Că în Europa aş fi făcut întâi dragoste, dar aici...
Nu vreau să ajungem la punctul...
în care să nu putem face dragoste decât dacă suntem într-un hotel.
Îmi lua 3 minute să le scriu copiilor...
pe care nu i-am mai văzut...
Ce vrei să spui? Că nu-mi pasă de copiii noştri?
Dacă m-ai fi lăsat să termin scrisoarea, aş fi fost mai spontană.
Nu e deloc spontan! E o programare!
Aveam chef să fac dragoste fără programare...
dar am uitat că suntem acasă. Aici...
totul se face după un program fix.
Încearcă tu să creşti copiii fără un program fix...
Ci aşa, spontan!
Şi copiii au nevoie de spontaneitate.
Ştiu asta!
M- am săturat să fiu soţia responsabilă!
Nu ţi-a cerut nimeni asta. Ai hotărât singură asta!
Prostii! Tu mi-ai cerut-o.
Doamne fereşte să-ţi aminteşti să anulezi abonamentul la ziar...
Să pui antigel în maşină...
Să-ţi educi copiii...
în loc să flirtezi cu prietena ta la telefon.
lar pomeneşti de asta?
Bineînţeles că da.
N- am vorbit cu ea de peste şase luni.
Nu m-ai înţeles niciodată.
Noi n-avem un pui de ceartă. Ştii ce avem?
Un colos!
lar tu nu vrei să rezolvi problema deloc!
La naiba!
Sfinte Sisoe!
Bine ai venit acasă!
La revedere, tată.
Te iubesc.
Pa, mama!
Te iubesc.
Ne vedem peste o lună.
La revedere!
- Pa, tată. - Peste două săptămâni.
- Ai grijă la picioare. - Pa!
La revedere, copii!
Crezi că ar trebui să ne luăm un avocat sau doi?
Unul.
Măcar divorţul să fie amiabil.
Eu nu vreau decât să fie cât mai uşor pentru copii.
Sunt convins că aţi observat că baia are gresia originală din 1920.
E frumoasă.
Pentru că sunteţi scriitor, cred că v-ar interesa să ştiţi...
că sora şoferului lui Bette Davis...
a cinat în apartamentul de alături.
Serios?
Sunt copii în clădire?
Foarte mulţi! Inclusiv nepotul actorului...
care a sărit al treilea în a patra barcă din Titanic.
Închiriaţi filmul şi veţi vedea. O să vă fac cunoştinţă cu el.
În după amiaza asta am să-I arăt unei alte familii, dar dacă sunteţi interesat...
pot să-I păstrez pentru dumneavoastră, să-I vadă şi soţia.
Mă interesează.
Cine n-ar fi? Uitaţi-vă cum pătrunde lumina prin fereastră.
Când i-am arătat apartamentul...
celui care a făcut vocea lui Charlie Peştele...
a spus, şi citez... "Uau". Închei citatul.
Cred că asta spune totul.
Întâi puneţi ulei de măsline...
usturoi şi tofu.
Căliţi până când usturoiul capătă o culoare maronie.
Focul trebuie să fie puternic.
Apoi, luaţi un ou şi spargeţi-I deasupra uleiului fierbinte.
Toate ingredientele trebuie să fie bine rumenite.
Te simţi bine?
Da.
Acum adaugaţi tăieţeii.
Am văzut-o pe Deirdre în tabără, dar pe tine nu te-am văzut.
Am fost cu o săptămână înainte.
De când am divorţat...
e mult mai uşor pentru noi toţi să venim separat.
Am fost cu Kevin până la cascadă.
Tu şi Ben aţi fost acolo?
Da. A fost superb.
Condimentaţi cu ardei iute.
Mâncarea picantă creşte apetitul sexual.
Mai condimentat, mai pasional.
Cu cât mai picant, cu atât mai bine pentru mine.
Oţet de orez.
Lui Ben îi place mâncarea Thai?
Aţi fost la "Tommy Tang"?
M- am de...
M- am despărţit de Ben.
Nu ştiam.
Nu facem un lucru public din asta.
Înţeleg.
Scuză-mă că te întreb. De cât timp?
72 de ore, 4 săptămâni, 5 ani...
Depinde când începi să numeri.
Îmi pare rău. Ştiu cât de greu poate fi.
Ştiu că pare ciudat...
dar mi-a plăcut să-i am ca pacienţi pe Erin şi Josh...
pentru că am avut şansa să te cunosc.
Dar când m-ai sunat să-mi spui că vrei să-ţi pui aparat...
aşteptam cu nerăbdare programarea pentru că ştiam că vom fi singuri.
Nu ştiu dacă e prea devreme...
dar ai vrea să iei cina cu mine?
Asta facem.
Mă gândeam la ceva care să nu implice prezenţa unui profesor.
Mulţi oameni spun...
că au stat prea mult împreună după ce căsnicia lor s-a destrămat.
Mult timp nu m-am gândit că mariajul meu e unul nereuşit.
Credeam că dragostea e ceva ce poate veni şi plecă...
cu piscuri şi văi.
Dar, după o vreme...
piscurile devin tot mai joase şi mai rare.
lar într-o zi te întrebi "Cine sunt eu, de fapt?"
Reşedinţa mea permanentă e într-o "vale"...
sau asta se datorează partenerului de viaţă?
Apoi te întrebi...
dacă nu există o altă viaţă...
mai fericită...
Yossel privi în ochii lui Minnie şi se simţi entuziasmat.
La naiba!
"Yossel privi în ochii lui Minnie şi simţi...
nimic.
Erau despărţiţi de doi ani.
Acum, în timp ce ea cobora din barcă...
realiză că privea în ochii...
unei străine...
O fată pe care n-o mai cunoştea.
El devenise american...
iar ea rămăsese fata săracă...
lipsită de sentimente...
Fiica...
unui scripcar lituanian orb. "
Frica e totul. Teama i-a făcut să rămână împreună.
În tot acest timp am idolatrizat căsnicia bunicilor.
Dar asta n-a fost dragostea secolului.
Doi oameni care au stat împreună din teamă.
Teamă de singurătate, de eşec, de necunoscut.
Frica e principalul motiv al celor mai multe lucruri.
Frica şi vina sunt catalizatoarele vieţii.
Tu şi Rachel aţi stat împreună din teamă?
- Într-un cuvânt, da. - Şi nu te deranjează asta?
În trei cuvinte, da şi nu.
Nu e atât de simplu. Tu vrei un răspuns direct.
În viaţă, nimic nu e simplu şi direct. Viaţa nu e albă sau neagră.
Viaţa e gri.
De exemplu...
Ce vezi aici?
- Ce vrei să spui? - Te întreb. Ce vezi?
Fundul tău.
Asta ţi se pare că vezi. Dar în realitate nu e un fund.
Ce naiba spui?
Nu e un fund, ci partea cărnoasă cu care se termină picioarele.
Sunt lipite una de alta...
şi de aceea se numeşte fund.
De fapt...
E doar continuarea picioarelor.
Acum nu mai înţeleg nimic.
E o iluzie. De fapt, nu există fund.
Aşa cum nu există căsnicie perfectă, slujbă perfectă, copil perfect...
a rămâne împreună sau fericire până la adânci bătrâneţe.
Toate sunt nişte iluzii.
Vrei să spui că nu crezi în dragostea eternă?
lar vezi fundul şi nu partea de sus a picioarelor.
Dragostea e doar o dorinţă deghizată. Dorinţa trece.
Trebuie să te căsătoreşti cu cineva care te poate suporta.
Katie şi cu mine am trecut de faza în care ne "suportam".
Am trecut direct la faza de ură.
Nu-ţi face griji. Şi ura trece.
Ura trece?
Ăsta e sfatul pe care mi-I dai?
"Ura trece... Dragostea e doar dorinţă... Nu există fund. "
M- ai dezamăgit.
Promite-mi ceva!
Promite-mi că n-ai să povesteşti discuţia asta lui Rachel.
Eşti nebun? Totul rămâne între noi.
Când m-a sunat Stan, nu mi-a venit să cred.
Ştiam că treceţi printr-o perioadă mai grea, dar...
N- am vrut să spunem nimic până nu eram siguri că nu ne vom împăca.
lisuse!
Cum te simţi?
Nu ştiu. Credeam că voi fi devastată.
Poate n-am realizat încă.
- Ai o aventură. - Despre ce vorbeşti?
Singurul motiv pentru care nu eşti devastată e dacă ai o aventură.
Nu mă văd cu nimeni.
E ceva serios între tine şi tipul ăsta cu care nu te vezi?
Nu ştiu. Tot ce ştiu e că nu se compară cu Ben.
E responsabil, îşi face planuri, poartă un briceag la el...
şi vrea să-mi gătească.
- E doar un paravan. - Ce e?
E un paravan împotriva furtunii.
Amână devastarea inevitabilă.
Rachel, te simţi bine?
Dragă?
Îmi pare rău.
Ştiu că ar fi trebuit să fiu tare...
dar mă simt groaznic.
Gândul că nu mai sunteţi împreună...
Ne eraţi cei mai buni prieteni.
4 iulie, Ziua Recunoştinţei, Crăciunul.
Eraţi un fel de Fred şi Ethel Mertz.
Noi credeam că voi sunteţi Fred şi Ethel Mertz.
Serios?
Nu m-am gândit niciodată că ni se va întâmpla aşa ceva.
Am crezut că vom fi împreună până la adânci bătrâneţe.
Dar nu-I pot face să fie mai responsabil.
Ăsta e Ben. De el te-ai îndrăgostit. E aceeaşi dintotdeauna.
Katie, şi la 80, e tot cel de la 8 ani.
Oamenii nu se schimbă.
Oamenii se schimbă în timp. Trebuie să ştii asta.
Cheia e să vă schimbaţi şi să evoluaţi împreună.
Domnul şi doamna Cogen şi domnul Jordan.
Ne pare bine că aţi ales restaurantul nostru. Doamna Jordan nu vine?
Nu, nu vine. Stan, ţi-am spus să rezervi o masă pentru 3 persoane.
- Am uitat. - Cum ai putut să uiţi aşa ceva?
Mai tare, te rog. Tipul din parcare nu cred că te-a auzit.
N- am vorbit aşa tare.
Aţi văzut definiţia 7 vertical?
Mi-a scăpat.
Cereri, doleanţe.
Rimează cu gunoi. Din cinci litere.
Nevoi?
Exact. Era un atac la adresa mea.
Ben, fii serios!
Era doar o definiţie dintr-un rebus.
Îmi cunosc soţia. Era un atac la adresa mea.
Din ce motiv?
Pentru că am nevoi.
Ca şi cum asta ar fi ceva rău.
Arătaţi-mi o persoană care nu are nevoie de nimic.
Ar trebui să încerci pâinea înmuiată în ulei de măsline. E delicioasă.
Stan, dă-i pâinea!
Trebuie să ţipi mereu?
- Cine ţipă? - Tu. Ai ţipat.
Ţi s-a părut.
Lui i se pare mereu că cineva ţipă.
Oricine ar spune că ai ţipat.
A fost un ţipăt? Lui nu i s-a părut că ţip.
Mama lui ţipa mult. Încă o mai aude ţipând.
Cum aş putea s-o aud? O acoperi de tot.
E adevărat.
În ultimii ani, când Katie deschidea gura...
o auzeam pe mama ei...
Dot...
Nu i-a fost uşor să fie crescută de o femeie atât de complicată precum Dot.
Fii serioasă. Nu era deloc complicată.
Era o idioată care complica vieţile celorlalţi.
Aţi fi uimiţi să aflaţi câte greutăţi i-a făcut...
această broască ţestoasă muşcătoare.
Totul trebuia să fie ordonat, curat şi etichetat...
legat cu fundiţă albastră.
Punctual.
Ordonat.
Ferească Dumnezeu să fie întâmplător sau accidental...
Vreun "poate"... Vreun "probabil"...
Vreo scurtătură... Vreo bucurie neplanificată...
În niciun caz! Nu era voie!
Faultat!
Orice spontaneitate era penalizată.
Totul trebuia să aibă un motiv anume. Totul era conectat.
Poate de asta i se spunea "Dot" (punct).
N- o chema "Gay" (fericire) sau "Joy" (veselie) sau "Fun" (distracţie).
la nişte pâine!
După ea, nu poţi nici să faci sex dacă nu e totul pus la punct.
La fel ca un avion aşteptând să decoleze. Ferestrele sunt închise? Da.
Uşile sunt închise? Da. CăIdura? Da.
Am discutat toate motivele...
pentru care eu aş putea fi de vină?
Houston, avem o problemă, iar numele ei e Dot.
- la pâine! - Există oameni...
care respectă regulile şi oameni, ca tine...
nonconformişti. Nonconformismul poate fi o calitate încântătoare.
De asta s-a îndrăgostit Katie de tine. După ce aţi făcut copii...
Nu sunt al treilea copil!
Scuzaţi-mă dacă nu sunt întotdeauna punctual.
E în regulă. Cineva trebuie să fie responsabil...
Vrei să spui că e numai vina mea?
Nu e vina nimănui.
Când ţi se spune că nu e vina nimănui, de obicei nu asta e intenţia.
Deci e vina ta! Lucrurile care nu sunt vina cuiva...
sunt uraganele, cutremurele, tornadele, fenomene ale naturii.
Dar când un mariaj eşuează trebuie să fie vina cuiva.
Dar nu-i vina mea!
la-ţi pâinea aia şi bagă-ţi-o între terminaţiile picioarelor!
Poate sunt obosită. Poate am 5.000 de lucruri pe cap.
Nu-ţi pot îndeplini toate nevoile...
atunci când vrei tu.
M- am săturat să fiu soţia responsabilă.
Nimeni nu ţi-a cerut asta. Tu singură ai acceptat acest rol.
Nu m-ai înţeles niciodată.
N- avem un pui de ceartă. Ştii ce avem?
Un colos.
Te simţi bine?
Du-mă la Katie acasă!
Ce cauţi aici?
Voiam să ştiu care a fost cel mai bun moment al zilei.
Ar fi trebuit să dai un telefon.
Pentru mine, cel mai bun moment al zilei ai fost tu.
În seara asta m- am văzut prin ochii tăi.
Îmi pare rău.
Mă gândeam că ar fi bine...
să adăugăm nişte alune prăjite...
Trebuie să ne gândim cum să le spunem copiilor.
Ce mai faci? Intră!
E drăguţ la tine.
Mulţumesc.
E aproape de parc. Eu şi copiii ne putem plimba.
Vrei ceva de băut?
Nişte apă, dacă nu ai altceva.
Am cam tot ce-ai putea să-ţi doreşti.
Bere, Gatorade...
Suc de fructe, ceai...
Ceai cu gheaţă e perfect.
Poftim.
Ţi-ai cumpărat ceas.
Intră!
la loc!
Cred că ar trebui...
Joi, când îi luăm pe copii, cred că ar trebui să le spunem imediat.
Nu trebuie să le spunem imediat.
De ce?
Ce o să se schimbe între noi până joi?
Katie, te vezi cu altcineva.
Nu ne "vedem".
Stăm de vorbă, atât.
Sigur.
Nu mai vreau să-i minţim pe copii.
Îi ducem la restaurantul lor preferat şi le spunem.
Nu putem vorbi în linişte acolo.
Atunci îi ducem acasă şi le spunem la cină.
După cină.
Ne aşezăm cu toţii şi...
Cum o să le spunem?
Le spunem cât de mult îi iubim...
Cât de grozavi sunt...
Ca să nu creadă nicio clipă că e vina lor.
Ăsta e cel mai important lucru.
Le spunem...
Mami şi tati...
Sau mama şi tata...
Mama şi tata?
Mami şi tati.
Le spunem că mami şi tati s- au înstrăinat.
Mă gândesc la Erin. Probabil o să spună ceva de genul...
"Trebuie să fie ceva bun în voi...
dacă aţi făcut nişte copii atât de frumoşi şi grozavi. "
Ar putea să spună aşa ceva.
O să-i spunem că...
i- am făcut din dragoste şi că o să-i iubim mereu...
dar că mami şi tati nu se mai iubesc.
N- ar fi mai bine să le spunem...
că încă ne mai iubim, dar în alt fel?
Bine.
- N-ar trebui să le spunem asta? - Am spus bine.
A sunat destul de ciudat.
Ai vrea să sar în sus de bucurie că ne mai iubim, dar în alt fel?
- Cine e? - Domnule Jordan, v-a venit canapeaua.
Pe unde aţi umblat? Intraţi!
Ar fi trebuit să vină dis de dimineaţă.
Te iau joi, la ora 17:00?
Trebuie să...
mai discutăm ceva?
Cum ar fi?
Nimic.
La revedere!
Ce s-a întâmplat cu tine?
Ce s-a întâmplat cu fata haioasă, care purta o pălărie cu bec?
Crezi că eu nu mă întreb acelaşi lucru în fiecare zi?
Vorbeam despre o legătură...
O privire... Ceva care să-mi spună că suntem de aceeaşi parte.
Acum nu trebuia ca unul dintre noi să spună...
"E ridicol. Ne iubim.
Toate cuplurile trec prin aşa ceva. Să mai încercăm o dată. "?
Astăzi trebuia să plouă.
Îmi pare bine că n-a plouat.
Şi mie.
la-o pe aici. Dacă o iei pe Sepulveda...
Poftim?
Nimic.
Katie, îI iei pe Ben...
în căsătorie...
la boală şi la sănătate...
la bine şi la greu...
- până când moartea vă va despărţi? - Da.
E băiat! E fată!
E un iepure!
A înscris!
E vărsat de vânt.
S- a terminat.
Te iubesc.
Du-te naibii!
Te iubesc.
La naiba!
Te iubesc.
Te iubesc. Te iubesc.
Te urăsc!
Fă dragoste cu mine.
Du-te naibii!
Te iubesc.
Sunt însărcinată.
Mi-a murit peştişorul auriu.
Mi-a murit hamsterul.
TatăI meu e pe moarte.
Sunt însărcinată.
Poate ar trebui să ne despărţim.
Te căsătoreşti cu mine? Da.
Eşti pregătită?
Ce faci? Îmi pare bine să te văd.
Ce mai faci?
Ce s-a întâmplat?
I- a fost dor de tine, atât.
Aţi crescut aşa mari!
Uitaţi-vă la voi! Să nu vă recunosc. Staţi puţin!
Care dintre voi e Erin?
la uite, tati!
Cred că ştim care a fost cel mai grozav moment al zilei pentru tine.
Felicitări.
Trebuie să sărbătorim. Riverdance!
Sunt cel mai bun dansator.
E un fel de Riverdance latin.
Şi acum, marele final.
Haideţi! Ce s-a întâmplat?
- Mă întâInesc şi la anul cu ei. - Mi-e foame.
Foarte bine.
Să mergem acasă.
Cred că ar trebui să mergem la Chow Fun.
Chow Fun?
Parcă am stabilit că nu putem vorbi acolo.
Ştiu.
Şi atunci?
Să mergem la Chow Fun.
Nu poţi să le spui copiilor?
Dacă ăsta e motivul, nu spune să mergem la Chow Fun.
Nu. Am spus să mergem acolo pentru că suntem un cuplu.
Avem un trecut împreună.
Istoria nu se scrie peste noapte.
În Mesopotamia şi Troia...
s- au construit oraşe peste alte oraşe.
Dar eu nu vreau să construiesc alt oraş. Îmi place oraşul ăsta.
Ştiu unde ţinem medicamentele...
care e starea ta de spirit când te trezeşti după cum îţi ţii sprâncenele.
Ştii că sunt tăcută dimineaţa şi atunci eşti tu mai vorbăreţ.
E un dans care se perfectează de-a lungul timpului.
E mult mai greu decât aş fi crezut...
dar e mai mult bine decât rău. Nu ne putem da bătuţi!
Nu spun asta de dragul copiilor.
Dar sunt nişte copii grozavi.
Şi noi i-am făcut. Gândeşte-te!
Nu existau şi-au apărut deodată. Sunt un miracol.
Şi au crescut.
N- am să-i pot spune unui străin "Josh are mâinile tale".
Sau "Îţi aminteşti cum a vărsat Erin la Lincoln Memorial?"
Am să încerc să fiu mai relaxată.
Trebuie să recunoaştem că fiecare are obiceiurile lui enervante.
Nu-s numai ale tale. Nici eu nu sunt un înger.
Am simţul orientării şi-mi pot găsi întotdeauna drumul.
Şi asta nu-i o critică la adresa ta.
E o calitate a mea.
Eşti un prieten bun, iar prietenii adevăraţi sunt greu de găsit.
Charlotte a spus asta în Charlotte's Webb.
Îmi plăcea cum îi citeai lui Erin.
ÎI imitai pe Wilbur Porcul atât de bine...
Chiar şi când erai frânt de oboseală.
Asta spune ce persoană bună eşti. În final...
Nu asta contează? Cum eşti ca persoană?
Fata cu pălăria...
e încă aici...
N- am ştiut că există până când nu te-am întâInit pe tine.
Mi-e teamă că dacă ai să pleci...
n- am s-o mai văd niciodată...
deşi am spus că tu ai gonit-o din mine. Nu e paradoxal?
N- am ajuns la paradoxul esenţial? Dai şi iei, împingi şi tragi.
Vremuri rele şi bune. Dickens a spus-o cel mai bine.
Suntem oameni diferiţi ca Jack Sprat şi soţia lui. El slab, ea grasă.
Deşi asta nu se potriveşte în cazul nostru. În concluzie...
Vreau să mergem la Chow Fun...
pentru că te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Aţi auzit, copii?
Mama voastră vrea să mergem la Chow Fun.
Nu e minunat? Ador localul ăla.
Pachetelele de primăvară sunt bune, dar nu excelente.
Ba sunt fantastice.
Sunt calde, crocante, unsuroase, perfecte!
- E tot ce ţi-ai putea dori. - Exact!
"Bun/Rău". Erin, tu prima.
Cel mai bun lucru din vara asta e că Austin Butler mi-a scris de 111 ori.
Cum ţi-a venit ideea jocului ăstuia?
Nu ştiu. Dar mai ştiu un joc.
Mă gândesc la nouă cuvinte.
Primesc un indiciu?
Din ce categorie?
Bine. Oricare nouă cuvinte.
Destul de corect.
"Parcul MacArthur se topeşte uşor în întunericul negru-albăstriu. "
"Şi au trăit fericiţi până la adânci bătrâneţi. "
Sunt doar opt cuvinte, dar eşti pe-aproape.
"Şi au trăit aproape fericiţi până la adânci bătrâneţi. "
Sper.
Aşa cred.
Aşa crezi?
Da.
Şi...
eu...
SFÂRŞIT
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania